Type a search term to find related articles by LIMS subject matter experts gathered from the most trusted and dynamic collaboration tools in the laboratory informatics industry.
![]() 湯川 秀樹 | |
![]() | |
Rođenje | 23. siječnja 1907.![]() |
---|---|
Smrt | 8. rujna 1981.![]() |
Državljanstvo | ![]() |
Narodnost | Japanac |
Polje | fizika |
Institucija | Sveučilište u Osaki Carsko sveučilište u Kjotu Sveučilište u Tokiju Institut za napredne studije Sveučilište Columbia |
Alma mater | Carsko sveučilište u Kjotu |
Akademski mentor | Kajuro Tamaki |
Istaknute nagrade | ![]() (1949) |
Hideki Jukava (japanski: 湯川 秀樹; Tokijo, 23. siječnja 1907. - Kjoto, 8. rujna 1981.), japanski teorijski fizičar i nobelovac (1949.), prvi Japanac odlikovan Nobelovom nagradom.
Jukava je rođen 23. siječnja 1907. u Tokiju, ali je djetinjstvo proveo u Kjotu. Godine 1929., nakon što je diplomirao na Carskom sveučilištu u Kjotu, ostao je na fakultetu kao predavač u periodu od četiri godine. Velik interes pokazao je za teorijsku fiziku, posebice za teoriju elementarne čestice. Godine 1932., oženio se Sumi (スミ), s kojom je imao dvojicu sinova, Harumija i Takaakija. Sljedeće godine, s 26 godina, postaje asistent na Sveučilištu u Osaki.
Godine 1935., Jukava je izdao svoj rad o mezonima, u kojem je objasnio interakciju između protona i neutrona i uvelike utjecao na daljnja istraživanja na polju čestične fizike. Godine 1940. postao je profesor na Sveučilištu u Kjotu. Iste godine odlikovan je Carskom nagradom Japanske akademije, a 1943. godine, japanska vlada uručila mu je Odlikovanje za kulturni doprinos. Godine 1949. postaje profesor na Columbiji, a iste godine, nakon što su Cecil Frank Powell, Giuseppe Occhialini i César Lattes otkrili pion, kog je Jukava predvidio još 1947. godine, uručena mu je i Nobelova nagrada za fiziku. Jukava je, tako, postao prvi Japanac koji je dobio Nobelovu nagradu. Jukava je radio i na teoriji K-uhvata, prema kojoj jezgra apsorbira elektron niske energetske vrijednosti, koju je već ranije predvidio Gian-Carlo Wick.[1]
Godine 1953., Jukava je postao prvi predsjednik Instituta za teorijsku fiziku koji je nazvan "Hideki Jukava" u njegovu čast. Sveučilište u Parizu mu je, honoris causa, dodijelilo počasni doktorat, a bio je i počasni član nekolicine svjetskih institucija, među kojima je i Kraljevsko društvo.
Bio je i urednik časopisa Progress of Theoretical Physics,[2] a izdao je i dvije knjige - Uvod u kvantnu mehaniku (1946.) i Uvod u teoriju elementarnih čestica (1948.).
Godine 1955., Jukava se pridružio brojnim svjetskim intelektualcima u potpisivanju Russell–Einsteinovog manifesta, kojim se tražilo nuklearno razoružanje.
Jukava se 1970. godine umirovio, stekavši zvanje professor emeritus na Sveučilištu u Kjotu. Zbog uznapredovale slabosti organizma, posljednje je godine proveo u kolicima. Umro je 8. rujna 1981. godine u svom domu u Kjotu, od posljedica upale pluća i zastoja srca, u dobi od 74 godine. Pokopan je na groblju Higashiyama-ku u Kjotu.
Solo violinistica Diana Jukava (ダイアナ湯川) je u rodu s Hidekijem Jukavom.