Type a search term to find related articles by LIMS subject matter experts gathered from the most trusted and dynamic collaboration tools in the laboratory informatics industry.
![]() | |
הממשלה החמש עשרה בישיבתה הראשונה בכנסת | |
מידע כללי | |
---|---|
15 בדצמבר 1969 – 10 במרץ 1974 (4 שנים) | |
תחום שיפוט |
ישראל ![]() |
ראש ממשלה | גולדה מאיר |
הקבינט הקודם | ממשלת ישראל הארבע עשרה |
הקבינט הבא | ממשלת ישראל השש עשרה |
![]() ![]() |
ממשלת ישראל החמש עשרה, בראשותה של גולדה מאיר, הושבעה עם כינונה של הכנסת השביעית, ופעלה מ-15 בדצמבר 1969 עד ל-10 במרץ 1974.
מ-1974 ועד 2019 החזיקה בשיא כממשלה שכיהנה הכי הרבה זמן בישראל, אבל אז עקפה אותה הממשלה ה-34, וזאת עקב פיזורן של הכנסת ה-21 והכנסת ה-22 והמשך כהונתה של הממשלה כממשלת מעבר.
רשימה | ראש הרשימה | מנדטים | מספר קולות | אחוז מהקולות | מושב | הערות |
---|---|---|---|---|---|---|
המערך | גולדה מאיר | 56 | 632,035 | 46.2% | קואליציה | רשימה משותפת למפלגות העבודה ומפ"ם |
גח"ל | מנחם בגין | 26 | 296,294 | 21.7% | ישבה בקואליציה ופרשה | רשימה משותפת למפלגות חרות והמפלגה הליברלית |
מפד"ל | חיים משה שפירא | 12 | 133,294 | 9.7% | קואליציה | בהמשך פרש חבר הכנסת אבנר חי שאקי והקים סיעת יחיד |
אגודת ישראל | יצחק מאיר לוין | 4 | 44,002 | 3.2% | אופוזיציה | |
ליברלים עצמאיים | משה קול | 4 | 43,933 | 3.2% | קואליציה | |
הרשימה הממלכתית | דוד בן-גוריון | 4 | 42,654 | 3.1% | אופוזיציה | בהמשך פרש חבר הכנסת מאיר אביזוהר והקים סיעת יחיד, ומאוחר יותר הצטרף למערך. |
רק"ח | מאיר וילנר | 3 | 38,827 | 2.8% | אופוזיציה | |
קידמה ופיתוח | סיף א-דין א-זועבי | 2 | 28,046 | 2.1% | קואליציה | |
פועלי אגודת ישראל | קלמן כהנא | 2 | 24,968 | 1.9% | אופוזיציה | |
שיתוף ואחווה | אליאס נח'לה | 2 | 19,943 | 1.4% | קואליציה | |
העולם הזה-כוח חדש | אורי אבנרי | 2 | 16,853 | 1.2% | אופוזיציה | בהמשך פרש חבר הכנסת שלום כהן והקים סיעת יחיד, ומאוחר יותר שינתה הסיעה את שמה ל"מר"י". |
המרכז החופשי | שמואל תמיר | 2 | 16,393 | 1.2% | אופוזיציה | |
מק"י | משה סנה | 1 | 15,712 | 1.1% | אופוזיציה | בהמשך שינתה הסיעה את שמה ל"מוקד" |
בבחירות לכנסת השביעית, בשנת 1969, זכה המערך (השני) ב-56 מנדטים, הישג שנראה כבלתי נתפס בימינו, אולם למעשה היווה ירידה בכוח הסיעה, משום שהמפלגות שהרכיבו אותה מנו 63 מנדטים בעת איחודן בסוף הכנסת השישית. גולדה מאיר בחרה להמשיך בקיומה של ממשלת אחדות לאומית, כפי שהיה מאז יוני 1967, וצירפה לממשלתה את מנחם בגין בראש מפלגתו, גח"ל. ממשלה זו כיהנה זמן רב יחסית, וכהונתה שנייה רק לממשלת ישראל השלושים וארבע.
בתקופת כהונת הממשלה נעשו ניסיונות להגיע לפתרון מדיני של הסכסוך בין ישראל למצרים. מזכיר המדינה האמריקני, ויליאם רוג'רס, ערך מסעות דילוגים בניסיון לגבש פשרה בקוורטט בינלאומי שכלל את ארצות הברית, בריטניה, צרפת ורוסיה.
בזירה הפנימית הייתה התחושה שכהונתה של גולדה מאיר התאפיינה בשמרנות ובחוסר תשומת לב לשכבות המצוקה. זכורה אמירתה, בעקבות פגישה שקיימה עם אנשי תנועת הפנתרים השחורים: "הם לא נחמדים" (13 באפריל 1971). היא עצמה העלתה על נס פרויקטים שקידמה לרווחת תושבי עיירות הפיתוח ושכונות המצוקה. הממשלה נקטה במדיניות רווחה מובהקת: בפברואר 1971 הקימה מאיר את "ועדת ראש הממשלה לטיפול בילדים ובני נוער במצוקה", ונעשו צעדים רבים לצורך צמצום הפערים, כולל קצבאות אוניברסליות. ההוצאה על שירותי רווחה גדלה.
בהקשר הפלסטיני זכורה אמירתה "אין עם פלסטיני". מאיר התירה הקמת התנחלויות באזור חברון אחרי התלבטות ממושכת. ההתנחלות הראשונה שהוקמה הייתה קריית ארבע.
בעקבות אימוץ הממשלה את יוזמת רוג'רס השנייה, אשר הכילה בחובה את עקרונותיה של החלטת מועצת הביטחון של האו"ם 242, התפטרו שרי גח"ל ב-6 באוגוסט 1970.
בתחילת שנות השבעים החלו ארגוני הטרור הפלסטינים, בראשות אש"ף, בהפעלת גל טרור כנגד ישראל וכנגד מטרות יהודיות בחו"ל.
ב-30 במאי 1972 ביצעו שלושה מחבלים יפניים ובראשם קוזו אוקמוטו טבח בנמל התעופה לוד. 24 בני אדם נרצחו ו-71 נפצעו, בטבח שערכו באולם הנוסעים של נמל התעופה לוד (כיום נמל התעופה בן-גוריון).
שיאו של גל הטרור היה טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן ב-5 בספטמבר 1972, כאשר טרוריסטים מארגון "ספטמבר השחור" רצחו אחד-עשר ספורטאים, מאמנים ושופטים, חברי משלחת ישראל לאולימפיאדת מינכן. התגובה המיידית לרצח הייתה מהלומה אווירית על בסיסי המחבלים בסוריה ובלבנון. בנוסף, בעקבות הטבח, החליטה ממשלת ישראל, בראשות גולדה מאיר, להרוג את חברי ארגון "ספטמבר השחור" שהיו מעורבים ברצח הספורטאים. המשימה הוטלה על "המוסד", שבמבצע זעם האל הצליח להרוג, במשך שנים אחדות, לפחות שמונה מהאחראים לרצח, ובהם מפקד הארגון, עלי חסן סלאמה, שנהרג בינואר 1979.
כשלושה ימים לפני יום הכיפורים ביקר שר הביטחון, משה דיין, ברמת הגולן ואיים כי צה"ל יגיב בחריפות על כל ניסיון לתקוף את ישראל. באמ"ן הסבירו את הפעילות הסורית בגבול עם ישראל כתגובה להפלת 13 מטוסי מיג חודש קודם לכן. למרות זאת, כיום לפני המלחמה העריך אמ"ן כי הסבירות למלחמה נמוכה.
את טעותה הגדולה ביותר, שעליה "לא הייתה לה נחמה", ראתה גולדה מאיר בהחלטתה שלא לקרוא לגיוס מילואים כללי בערב יום כיפור, זאת, בהסתמך על חוות דעתם של אנשי ביטחון מובהקים כמשה דיין וכחיים בר-לב. המילואים גויסו לבסוף ביום כיפור עצמו, שעות לפני המלחמה, בהחלטה שלה שהתקבלה כנגד דעתו של דיין, שחשש שהעולם יראה זאת כהתגרות וכתוקפנות, ובתמיכת הרמטכ"ל דוד אלעזר. הכורח להכריע בין שתי דעות מנוגדות של אנשי ביטחון בשעה הגורלית הבעית אותה, אולם, בדיעבד, הייתה החלטת זו אחת ההחלטות הנכונות והחשובות ביותר שהתקבלו במהלך המלחמה. מנגד סירבה להצעתו של הרמטכ"ל להנחית מכה מקדימה מחשש שזו תמנע הגעת עזרה בינלאומית במהלך המלחמה.
חרף המכה הקשה שספגה ישראל בתחילת ימי הקרבות, תוצאותיה של המלחמה היוו הישג לצה"ל, שמנקודת פתיחה קשה ביותר הכריע לחלוטין את אויביו, ובערוב היום האחרון של הקרבות מצאו עצמם חייליו כ-35 ק"מ מדמשק, בירת סוריה ו-101 ק"מ מקהיר, בירת מצרים, כשבין כוחות צה"ל לעיר הגדולה במזרח התיכון לא חוצצים כוחות מצריים. אולם, מבחינה פוליטית, היוותה המלחמה הישג למדיניותה של מצרים, שרצתה לשבור את התעקשותה של ממשלת ישראל שלא לדון בגורל השטחים שנכבשו במלחמת ששת הימים וכן חפצה לפגוע ככל האפשר בחיילי צה"ל.
המלחמה הכשירה את הקרקע להסכמי קמפ דייוויד, שנחתמו שנים אחדות לאחריה, ובמסגרתם נסוגה ישראל מחצי האי סיני שנכבש מידי מצרים במלחמת ששת הימים, וזאת בתמורה להסכם שלום בין ישראל למצרים. זו הייתה מטרתה של מצרים מלכתחילה, טען נשיאה אנואר סאדאת, שהושגה חרף הכישלון הצבאי - רוב מטרותיה הצבאיות של מצרים, מעבר לימי הלחימה הראשונים, לא הושגו, ומפלתו של צבא סוריה, אחרי המפנה בלחימה ברמה, הייתה קשה עוד יותר.
יש האומרים כי מלחמת יום הכיפורים הייתה יכולה להימנע. טיעון זה מתבסס על העובדה שבשנים שלפני המלחמה, דחתה ממשלת ישראל כמה ניסיונות תיווך שהתבססו על נסיגה מסיני תמורת הסדר מדיני, כולל יוזמות מדיניות של נשיא מצרים עצמו, אנואר סאדאת.
בעקבות המלחמה, נדחה מועד הבחירות לכנסת השמינית, ובתום תקופת כהונת הכנסת המשיכה הממשלה לכהן כממשלת מעבר עד לבחירות.
הממשלה מנתה עם כינונה 24 שרים, שניים יותר מהממשלה הארבע עשרה, בעקבות הגדלת הייצוג של גח"ל משניים לשישה שרים והקטנת הייצוג של המערך מ-16 ל-14 שרים. בעקבות פרישת שרי גח"ל ירד מספר השרים ל-18. התפטרותו של יעקב שמשון שפירא, בסוף אוקטובר 1973, הביאה את מספר השרים ל-17.
בסך הכול כיהנו בממשלה 27 שרים, מתוכם 17 היו שרים בממשלה הקודמת (מאיר, אלון, בגין, פנחס ספיר, דיין, גבתי, גלילי, יוסף ספיר, ורהפטיג, אבן, יעקב שפירא, בורג, אלמוגי, חיים שפירא, שרף, ברזילי וקול) ו-10 שרים כיהנו לראשונה בממשלה זו (ויצמן, שם טוב, רימלט, דולצ'ין, בר-לב, לנדאו, חזני, פלד, הלל ופרס)
המערך | גח"ל | מפד"ל | ליברלים עצמאיים | קידמה ופיתוח | |||||
פער בין כהונותיהם של שרים שונים באותו המשרד, משמעו מילוי מקום על ידי ראש הממשלה |
משרד | שר | מפלגה | כהונה | ||
---|---|---|---|---|---|
שרי הממשלה | |||||
משרד ראש הממשלה | ![]() |
ראש הממשלה | המערך | 15 בדצמבר 1969 - 10 במרץ 1974 | |
משרד האוצר | ![]() |
פנחס ספיר | המערך | 15 בדצמבר 1969 - 10 במרץ 1974 | |
משרד הביטחון | ![]() |
משה דיין | המערך | 15 בדצמבר 1969 - 10 במרץ 1974 | |
משרד הבריאות | ![]() |
חיים גבתי | המערך | 22 בדצמבר 1969 - 27 ביולי 1970 | |
![]() |
ויקטור שם-טוב | המערך | 27 ביולי 1970 - 10 במרץ 1974 | ||
משרד הדואר ← התקשורת | ![]() |
אלימלך-שמעון רימלט | גח"ל | 15 בדצמבר 1969 - 6 באוגוסט 1970 | |
![]() |
שמעון פרס | המערך | 1 בספטמבר 1970 - 10 במרץ 1974 | ||
משרד הדתות | ![]() |
זרח ורהפטיג | מפד"ל | 17 במרץ 1969 - 15 בדצמבר 1969 | |
משרד החוץ | ![]() |
אבא אבן | המערך | 15 בדצמבר 1969 - 10 במרץ 1974 | |
משרד החינוך והתרבות | ![]() |
סגן ראש הממשלה | המערך | 15 בדצמבר 1969 - 10 במרץ 1974 | |
משרד החקלאות | ![]() |
חיים גבתי | המערך | 15 בדצמבר 1969 - 10 במרץ 1974 | |
משרד המסחר והתעשייה | ![]() |
יוסף ספיר | גח"ל | 15 בדצמבר 1969 - 6 באוגוסט 1970 | |
![]() |
פנחס ספיר | המערך | 1 בספטמבר 1970 - 6 במרץ 1972 | ||
![]() |
חיים בר-לב | המערך | 6 במרץ 1972 - 10 במרץ 1974 | ||
משרד המשטרה | ![]() |
שלמה הלל | המערך | 15 בדצמבר 1969 - 10 במרץ 1974 | |
משרד המשפטים | ![]() |
יעקב שמשון שפירא | המערך | 15 בדצמבר 1969 - 10 במרץ 1974 | |
משרד הסעד | ![]() |
יוסף בורג | מפד"ל | 15 בדצמבר 1969 - 1 בספטמבר 1970 | |
![]() |
מיכאל חזני | מפד"ל | 1 בספטמבר 1970 - 10 במרץ 1974 | ||
משרד העבודה | ![]() |
יוסף אלמוגי | המערך | 15 בדצמבר 1969 - 10 במרץ 1974 | |
משרד הפיתוח | ![]() |
חיים לנדאו | גח"ל | 15 בדצמבר 1969 - 6 באוגוסט 1970 | |
![]() |
חיים גבתי | המערך | 1 בספטמבר 1970 - 10 במרץ 1974 | ||
משרד הפנים | ![]() |
חיים משה שפירא | מפד"ל | 15 בדצמבר 1969 - 16 ביולי 1970 | |
![]() |
יוסף בורג | מפד"ל | 1 בספטמבר 1970 - 10 במרץ 1974 | ||
המשרד לקליטת עלייה | ![]() |
שמעון פרס | המערך | 22 בדצמבר 1969 - 27 ביולי 1970 | |
![]() |
נתן פלד | המערך | 27 ביולי 1970 - 10 במרץ 1974 | ||
משרד השיכון | ![]() |
זאב שרף | המערך | 15 בדצמבר 1969 - 10 במרץ 1974 | |
משרד התחבורה | ![]() |
עזר ויצמן | גח"ל
לא כיהן בכנסת |
15 בדצמבר 1969 - 6 באוגוסט 1970 | |
![]() |
שמעון פרס | המערך | 1 בספטמבר 1970 - 10 במרץ 1974 | ||
משרד התיירות | ![]() |
משה קול | ליברלים עצמאיים
התפטר מהכנסת |
15 בדצמבר 1969 - 10 במרץ 1974 | |
ללא תיק | ![]() |
אריה דולצ'ין | גח"ל
לא כיהן בכנסת |
15 בדצמבר 1969 - 6 באוגוסט 1970 | |
![]() |
ישראל ברזילי | המערך | 15 בדצמבר 1969 - 12 ביוני 1970 | ||
![]() |
ויקטור שם-טוב | המערך | 22 בדצמבר 1969 - 27 ביולי 1970 | ||
![]() |
ישראל גלילי | המערך | 15 בדצמבר 1969 - 10 במרץ 1974 | ||
![]() |
מנחם בגין | גח"ל | 15 בדצמבר 1969 - 6 באוגוסט 1970 | ||
סגני השרים | |||||
משרד האוצר | ![]() |
צבי דינשטיין | המערך | 22 בדצמבר 1969 - 21 בינואר 1974 | |
משרד הבריאות | ![]() |
עבד אל-עזיז א-זועבי | המערך | 24 במאי 1971 - 14 בפברואר 1974 | |
משרד החינוך והתרבות | ![]() |
מיכאל חזני | מפד"ל | 22 בדצמבר 1969 - 1 בספטמבר 1970 | |
![]() |
אהרון ידלין | המערך | 22 בדצמבר 1969 - 26 ביולי 1972 | ||
![]() |
אבנר חי שאקי | מפד"ל | 22 בדצמבר 1969 - 17 ביולי 1972 | ||
![]() |
זבולון המר | מפד"ל | 21 בינואר 1974 - 10 במרץ 1974 | ||
משרד החקלאות | ![]() |
בן-ציון חלפון | המערך | 22 בדצמבר 1969 - 10 במרץ 1974 | |
המשרד לקליטת עלייה | ![]() |
שלמה רוזן | המערך | 20 בנובמבר 1972 - 10 במרץ 1974 | |
משרד הפנים | ![]() |
יוסף גולדשמידט | מפד"ל | 22 בדצמבר 1969 - 1 בספטמבר 1970 | |
משרד התחבורה | ![]() |
גד יעקבי | המערך | 4 באוקטובר 1970 - 10 במרץ 1974 | |
משרד התיירות | ![]() |
יהודה שערי | ליברלים עצמאיים | 22 בדצמבר 1969 - 10 במרץ 1974 | |
משרד התקשורת | ![]() |
ג'בר מועדי | קידמה ופיתוח | 27 באוקטובר 1971 - 10 במרץ 1974 |
הקודם: ממשלת ישראל הארבע עשרה מרץ 1969 – דצמבר 1969 |
ממשלת ישראל החמש עשרה 15 בדצמבר 1969 – 10 במרץ 1974 |
הבא: ממשלת ישראל השש עשרה מרץ 1974 – יוני 1974 |