Type a search term to find related articles by LIMS subject matter experts gathered from the most trusted and dynamic collaboration tools in the laboratory informatics industry.
Toivo Elias Haapanen (15. toukokuuta 1889 Karvia – 22. heinäkuuta 1950 Asikkala) oli suomalainen kapellimestari ja musiikintutkija.
Ylioppilaaksi päästyään Toivo Haapanen opiskeli viulunsoittoa ja musiikin teoriaa Helsingin filharmonisen seuran orkesterikoulussa 1907–1911. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1918 ja väitteli tohtoriksi 1925.[1]
Haapanen toimi Radion sinfoniaorkesterin ylikapellimestarina vuosina 1929–1950 ja oli lisäksi Yleisradion musiikkipäällikkö vuoteen 1946 asti. Tämän ohella hän toimi Helsingin yliopiston dosenttina sekä myöhemmin ylimääräisenä professorina vuosina 1946–1950[2].[1]
Haapasen aikana Radion sinfoniaorkesteri sai lähes nykyiset mittasuhteet, lisäksi radion musiikkitoiminta vakiintui hänen musiikkipäällikkökaudellaan. Kapellimestarina hän edisti suomalaisen musiikin esilletuloa.
Toivo Haapanen vieraili orkesterinjohtajana Pohjoismaissa ja Baltian maissa sekä Saksassa, Puolassa, Unkarissa ja Italiassa. Konserttimatkojensa ohjelmiston hän kokosi pääasiassa uudesta suomalaisesta musiikista.
Toivo Haapanen tutki Suomen keskiaikaisia liturgisia fragmentteja vuosilta 1050–1522, yli neljää tuhatta pergamenttilehteä, joita säilytetään Helsingin yliopiston kirjastossa. Toivo Haapanen kirjoitti myös kattavan teoksen Suomen musiikin historiasta, Suomen Säveltaide 1940.[1] Iltalehden musiikkiarvostelijana hän toimi vuosina 1919–1929.
Suomen Säveltaiteilijain liiton puheenjohtajana Haapanen toimi 1936–1940 ja valtion säveltaidetoimikunnan puheenjohtajana 1943–1950. Haapanen kuului Musiikin tietokirjan toimituskuntaan 1948.
Toivo Haapasen sisar oli kirjailija Tyyni Tuulio[3] ja poika Tuomas Haapanen.
|