Type a search term to find related articles by LIMS subject matter experts gathered from the most trusted and dynamic collaboration tools in the laboratory informatics industry.
Chana Maron חנה מרון | |
---|---|
![]() Maron při zkoušce v roce 1957 | |
Rodné jméno | Chana Meierzak |
Narození | 22. listopadu 1923 Berlín, Výmarská republika |
Úmrtí | 30. května 2014 (ve věku 90 let) Tel Aviv, Izrael |
Příčina úmrtí | nemoc |
Občanství | německé, izraelské |
Povolání | filmová a divadelní herečka |
Ocenění | Izraelská cena (1973) |
Partner(ka) | Josi Jadin Jicchak Jašar Ja'akov Rechter |
Děti | Dafna Rechter Amnon Rechter |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Chana Maron, rodným jménem Chana Meierzak (hebrejsky חנה מרון; 22. listopadu 1923 Berlín, Výmarská republika – 30. května 2014 Tel Aviv, Izrael) byla izraelská herečka, komička a divadelnice narozená ve Výmarské republice (dnešní Německo).
Chana Meierzak se narodila 22. listopadu 1923 v Berlíně ve Výmarské republice.[1] V dětství hrála v několika divadelních hrách, filmech a rozhlasových hrách. V roce 1931 se objevila ve filmu Vrah mezi námi od Fritze Langa. Navštěvovala Montessori školu, kde se učila francouzsky. V roce 1932 strávila rok v Paříži.[2] V roce 1933, po nástupu nacistické strany k moci, emigrovala s rodinou do Britského mandátu Palestina.[3]
V roce 1940 se stala členkou divadla ha-Bima. Během druhé světové války se dobrovolně přihlásila do Teritoriální armády spadající pod Britskou armádu, kde sloužila dva roky a poté se připojila k Židovské brigádě. V roce 1945 se stala členkou divadla Kameri nacházejícího se v Tel Avivu. Byla členkou komise, ve které pomáhala utvářet repertoár souboru, včetně nových děl izraelských dramatiků. Zpočátku hrála vedlejší role, ovšem po úspěchu v roli Miky ve filmu Chodil po polích od Moše Šamira se stala jednou z předních izraelských hereček.[2]
Provdala se za hereckého kolegu Josi Jadina (syna archeologa Eleazara Sukenika a bratra izraelského generála Jiga'ela Jadina).[4] Byli spolu šest let.[5] Její nejznámější role byly v Pygmalionu, Skleněném zvěřinci (původním názvem The Glass Menagerie) a Hello, Dolly! a hrách Nathana Altermana.[1]
Dne 10. února 1970 zaútočili palestinští teroristé na letištní autobus, kterým se Moron dopravovala na letiště Mnichov-Riem k letu společnosti El Al do Londýna. Při útoku granátem utrpěla vážná zranění a musela jí být amputována noha.[6][7] I přes tato zranění pokračovala o rok později v herecké kariéře.[6][7] Stala se mírovou aktivistkou.[7][8]
Hrála ve filmech Teta Clara (1977), Sup (1981) a Slepá ulička (1982). V roce 2000 založila Herzlijský divadelní soubor.[1] Podílela se na výstavě Altermanových básní a na výstavě děl Bertolta Brechta.[9] Koncem roku 2003 se vrátila do divadla Kameri, kde získala roli v komedii.[10] V roce 2004 hrála v divadelním představení, jež rekonstruovalo soudní proces s lidmi, kteří odmítali nastoupit vojenskou službu u Izraelských obranných sil.[11]
V roce 2011 byla uvedena do Guinnessovy knihy rekordů jako herečka s nejdelší divadelní kariérou (trvající 83 let).[12][13]
Provdala se za architekta Ja'akova Rechtera, s nímž měla tři děti: Amnona (architekt), Ofru (filozofka) a Dafnu (herečka).[14][15] Chana Maron zemřela 30. května 2014 v Tel Avivu ve věku 90 let.
V roce 2016 vyšel v němčině grafický románový životopis od Barbary Yelin: Vor allem eins: Dir selbst sei treu. Die Schauspielerin Channa Maron, doslova Především jedno: buďte věrní sami sobě. Herečka Chana Maron.[16]
V roce 2017 Barbara Yelin spolu s Davidem Polonskim připravila podle svého grafického románu také výstavu. Ta probíhala na německých středních školách (na Gymnáziu Heinze Berggruena v Berlíně a na Humboldtově gymnáziu ve Vaterstettenu), na Mezinárodním festivalu literatury v Berlíně a v Goethe-Institutu v Tel Avivu a Jeruzalémě.[17]
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Hanna Maron na anglické Wikipedii.