Building infrastructure for African human genomic data management
Sadržaj
Dijalekt (grč. διάλεκτος, dialektos) je naziv za govor određenog područja ili skupine ljudi. Dijalekt je hijerarhijski iznad razine govora određenog mjesta, a ispod razine narječja, odnosno jezika.[1] Jezikoslovna disciplina koja proučava dijalekte naziva se dijalektologija. Jezične zakonitosti konkretnih mjesnih govora, odnosno fonologija, morfologija, sintaksa, leksik[2] i ostale jezične razine se opisuju kroz terenska istraživanja. Na temelju opisa mjesnih govora dijalektolozi osmišljavaju podjelu dijalekata. Zbog različitih kriterija podjele, za jedan jezik ili narječje može postojati nekoliko podjela na dijalekte.
U stranoj literaturi pojam "dijalekt" koristi se u širem smislu tako da obuhvaća sve oblike jezika, uključujući i kodificirane idiome,[3] primjerice standardni jezik. U hrvatskom se jezikoslovlju standardni jezik ne naziva dijalektom, nego samo govorni (vernakularni, narodni, nestandardni) oblici jezika.[4]
Narječja hrvatskog jezika
U hrvatskoj dijalektologiji naziv narječje koristi se za skupinu dijalekata. Hrvatska se narječja dijele na štokavsko, kajkavsko i čakavsko,[5] a unutar njih razlikujemo dijalekte, koje uglavnom dijelimo prema refleksu jata: ikavski, ekavski, jekavski, ikavsko-ekavski.
Čakavski dijalekti:
Willem Vermeer (1982.)[6] | Dalibor Brozović (1988.)[7] | Josip Lisac (2009.)[8] | Iva Lukežić (2012.)[9] |
---|---|---|---|
Kriterij podjele:
Napomena: Willem Vermeer koristi |
Kriterij podjele: |
Kriteriji podjele: Napomena: Podjela uvelike |
Kriteriji podjele:
|
Kajkavski dijalekti:
Aleksandar Belić (1927.)[10] | Stjepan Ivšić (1936.)[11] | Dalibor Brozović (1988.)[12] | Mijo Lončarić (1996.)[13] | Iva Lukežić (2012.)[14] |
---|---|---|---|---|
Kriterij podjele:
Napomena: Zastarjela |
Kriterij podjele:
Napomena: Stjepan Ivšić nije istražio |
Kriteriji podjele: |
Kriteriji podjele:
|
Kriteriji podjele:
Napomena: Zapadnoslavonski dijalekt |
Štokavski dijalekti:
Aleksandar Belić (1909.)[18] | Pavle Ivić (1988.)[19] | Josip Lisac (2003.)[20] | Miloš Okuka (2008.)[21] | Iva Lukežić (2012.)[22] |
---|---|---|---|---|
Kriterij podjele:
Napomene: |
Kriteriji podjele:
Napomena: |
Kriteriji podjele: |
Kriteriji podjele:
Napomena: |
Kriteriji podjele:
Napomena: |
Izvori
- ↑ Opća i nacionalna enciklopedija, svezak 14, str. 192
- ↑ http://enciklopedija.lzmk.hr/clanak.aspx?id=7969
- ↑ William McGregor. 2009. Linguistics: An Introduction (engleski). A&C Black. str. 160. ISBN 9781847063670
- ↑ Benedikt Perak; Robert Trask; Milica Mihaljević. Temeljni lingvistički pojmovi. str. 81
- ↑ Josip Lisac, "Hrvatska dijalektologija 1.", Golden marketing-Tehnička knjiga, Zagreb, 2003., ISBN 953-212-168-4, str. 143
- ↑ a b [1] Willem Vermeer: On the principal sources for the study of Čakavian dialects with neocircumflex in adjectives and epresents, Studies in Slavic and General Linguistics 2, 1982., 279.-340. (ispravljeno izdanje iz 2009.)
- ↑ a b Dalibor Brozović, Jezik, srpskohrvatski/hrvatskosrpski, hrvatski ili srpski, Jugoslavenski leksikografski zavod "Miroslav Krleža", Zagreb, 1988.
- ↑ a b Josip Lisac, Hrvatska dijalektologija, 2. Čakavsko narječje, Golden marketing – Tehnička knjiga, Zagreb, 2009.
- ↑ Iva Lukežić: Zajednička povijest hrvatskih narječja 1. Fonologija, Hrvatska sveučilišna naklada, Filozofski fakultet u Rijeci, Katedra čakavskoga sabora Grobnišćine, Zagreb - Rijeka - Čavle, 2012.
- ↑ Aleksandar Belić: Kajkavsko narječje, u: Narodna enciklopedija srpsko-hrvatsko-slovenačka, Zagreb, knjiga 2, 1927.
- ↑ Stjepan Ivšić: Jezik Hrvata kajkavaca, Ljetopis JAZU 48, Zagreb, 1936.
- ↑ Dalibor Brozović, Jezik, srpskohrvatski/hrvatskosrpski, hrvatski ili srpski, Jugoslavenski leksikografski zavod "Miroslav Krleža", Zagreb, 1988.
- ↑ Mijo Lončarić: Kajkavsko narječje, Školska knjiga, Zagreb 1996.
- ↑ Iva Lukežić: Zajednička povijest hrvatskih narječja 1. Fonologija, Hrvatska sveučilišna naklada, Filozofski fakultet u Rijeci, Katedra čakavskoga sabora Grobnišćine, Zagreb - Rijeka - Čavle, 2012.
- ↑ Mijo Lončarić: Kajkavsko narječje, Školska knjiga, Zagreb 1996.
- ↑ Mijo Lončarić: Kajkavsko narječje, Školska knjiga, Zagreb 1996.
- ↑ Iva Lukežić: Zajednička povijest hrvatskih narječja 1. Fonologija, Hrvatska sveučilišna naklada, Filozofski fakultet u Rijeci, Katedra čakavskoga sabora Grobnišćine, Zagreb - Rijeka - Čavle, 2012.
- ↑ Aleksandar Belić Zum heutigen Stande der serbokroatischen Dialektologie (Mit einer Karte), Rocznik slawistyczny, II, Krakow, 82.–103., 1909.
- ↑ a b Pavle Ivić, Dalibor Brozović: Jezik, srpskohrvatski/hrvatskosrpski, hrvatski ili srpski, Jugoslavenski leksikografski zavod "Miroslav Krleža", Zagreb, 1988.
- ↑ Josip Lisac: Hrvatska dijalektologija 1. Hrvatski dijalekti i govori štokavskog narječja, Golden marketing - Tehnička knjiga, Zagreb 2003.
- ↑ Miloš Okuka: Srpski dijalekti, SKD Prosvjeta, Zagreb, 2008.
- ↑ a b c Iva Lukežić: Zajednička povijest hrvatskih narječja 1. Fonologija, Hrvatska sveučilišna naklada, Filozofski fakultet u Rijeci, Katedra čakavskoga sabora Grobnišćine, Zagreb - Rijeka - Čavle, 2012.
- ↑ Milan Moguš, Čakavsko narječje, Fonologija, Zagreb: Školska knjiga, 1977.